Běžte.
Pohyb.
Na kolena.
Viděli mí bratří, že ho sem vedeš?
Ne, pane.
Ale cítil jsem něčí přítomnost.
Had se ke mně nepřibližuje.
A já se nepřibližuji k němu.
Kde jsi ho našel?
Pral si oblečení v řece.
Nevím, kde byl předtím, ale asi blízko.
Doktore?
Víš, že čím víc hledáš vysvětlení v džungli,
tím se od pravdy vzdaluješ?
Možná. Ale nakonec to najdu.
Řekni mi, doktore.
Co ti brání poznat mé tajemství a slávu?
- To chci zjistit. - Hledáš na špatném místě.
Odhalím ti zdroj své moci.
Vezmu tě na místo, kde jsem se stal svatým.
Přiznáváš, že používáš něco z džungle?
Přiznávám, že v džungli je něco,
co ti můžu ukázat.
Co bys chtěl vidět.
Proč bych ti měl věřit?
Víš, doktore...
lidé mě mají za svatého, ale nikdo mě nemiluje.
Bratři se mě bojí.
A nemohu ani potěšit jediného, kdo si to zaslouží.
Svého Otce.
Jsem sám, doktore.
Vyvolený.
Všichni vás milujeme. Velice!
Co za to chceš?
Vrať mi Lúciu.
Lúcia tě nenávidí.
Mě také nenávidí.
Nevím, koho nesnáší víc.
Možná.
Ale vím o tobě, že nemáš zábrany.
Ty nemáš co soudit.
Přiveď mi Lúciu.
Proč myslíš, že to dokážu?
Dokážeš.
Proto jsem bratrům neřekl, že tu jsi.
A když to udělám?
Pak ti ukážu své tajemství.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
O MĚSÍC POZDĚJI
Vyvolený...
Příznaky se mi zhoršují.
Damiãovi jsi stejnou nemoc vyléčil.
Tak prosím...
Ne.
Jsi jako Angelina.
Jsi posvátná.
Ne.
To vážně nejsem.
Jsem normální ženská a tohle si nezasloužím.
Ne, Lúcio.
Podívej se na mě.
Nehledej odpověď na nebi, podívej se na mě.
Podívej se mi do očí a řekni, že se nebojíš mě zavrhnout.
Lúcio.
Já se ti do očí dívat nemusím.
To musí ten, kdo tě odsoudil k smrti.
To je tvůj vrah.
Ne. Ještě nejsem mrtvá.
Pro Boha ano, Lúcio.
Lúcio.
Pokud ji nevyléčíš, tak já to zkusím.
Použij na ni vědu, jestli chceš.
Lúcia už není ženou pro mě.
Já ti pomůžu.
Mám tu léky.
To snad nemyslíš vážně.
Jdeme.
Doktor tu zůstane.
Kterou zprávu jsem nevyslechl, Otče?
Proč jsi mě opustil?
Co chceš dělat?
Sklapni. Už se ti stahuje smyčka.
Jak to? Udělal jsem, co jste chtěli.
Poslouchej dál a zavři hubu.
Bratře.
- Je to naléhavé. Jsi slabý. - Co se děje?
Otec uzavřel srdce svému synu na Zemi.
- Já svou část splnil. - To jistě.
Myslíš, že já, Vyvolený, bych tě požádal,
abys udělal ze zdravého těla nemocné, ty idiote?
Já s nemocemi bojuji.
Nebo možná nejsi tak mocný a milovaný, jak si myslíš.
Možná se Lúcia vrátila jen proto,
že nemá jinou možnost.
Jsi slepý. Strávil jsi měsíce v džungli,
zničil jsi, co zbývalo z tvé ubohé duše.
Strávil měsíce v naší džungli a já to nevěděl?
Doktor se skrýval za hranicemi.
Na území Hada.
A Had tě nenašel? To není možné.
Žádný Had tam není.
Tvůj komplic Damião byl jeho vězněm.
Viděl zlo, které tu je.
Opravdu?
Aspoň v něčem jsem měl větší štěstí než on.
Ne.
Možná v tobě jen Had neviděl hrozbu,
protože v tobě přebývá království zla.
Bratře...
možná doktorku nakazil, aby potěšil nepřítele.
Podívej se na něj.
Myslíš, že by dokázal vymyslet takový plán?
Je slabý.
Vyvolený má pravdu.
Nechci, aby zemřel, než mi odhalí svá tajemství.
Pravdu odhalíš.
A až se to stane,
sám si pro sebe vybereš trest.
Santiago, dej mu pravdu.
Co tím myslí?
- Dostaneš, pro co sis přišel. - Kam mě vedeš?
Damião...
Proč se mi to děje?
Čím jsem si to zasloužila?
Nemůžeš za to.
Nikdo nemůže.
Za těch pár měsíců tady jsem došel k závěru,
že Vyvolený je psychicky narušený.
Nestabilitu maskuje náboženskou vírou.
Momenty jasné mysli jsou čím dál vzácnější.
Nejdřív můj otec.
Teď já.
Jak to myslíš?
Otec zemřel, protože mu matka nepovolila krevní transfuzi.
Proč?
Ze stejného důvod, proč mi odmítáte léčbu vy.
Fanatismus.
Co...
pro tebe znamená Bůh?
Víš, kdysi...
než jsem šel na vysokou a stal se lékařem...
dělal jsem ve slumu hlídku pro policii.
Říkal jsem si, jak dlouho budu takhle žít?
Můj kamarád umřel ve 14 letech.
Řekli mi, že mě Bůh sleduje a hlídá mou cestu.
Je to jedno z nejpobožnějších míst na Zemi.
Lidé se pořád modlí.
Řekl jsi si, že z toho musím vypadnout.
Přišel jsem domů a viděl, že máma brečí u ledničky.
Lila vodu do mléka.
Tak zatraceně chudí jsme byli.
Dost drsný, co?
Mléko s vodou je hořké, ale nejde o chuť,
jde o to, proč je musíš míchat.
Další den jsem byl zpátky na hlídce.
Den co den, měsíc co měsíc.
A když přišla první výplata, koupil jsem mléko.
A řekl jsem mámě, že dneska ho vodou ředit nemusí.
Usmála se na mě.
Jako bych změnil svět.
Tehdy jsem viděl, jak se máma nadechla,
a já si pomyslel, že tohle je Bůh.
Chápeš?
Tehdy jsem se rozhodl, že takhle už žít nechci.
Chtěl jsem něco většího. Zachraňovat životy.
Takže pokud se mě zeptáš, co tu dělám, řeknu,
že je to kvůli ní.
Ale kdybys řekla, jestli mě na tu cestu přivedl Bůh,
nepopřel bych to.
Protože já si přál jen to,
aby se na mě máma usmívala stejně, jako se usmívala toho dne.
Panebože, ochraň mě.
Ne!
Minhocuçu ne! Proboha!
Proč jsem sem chodil sám?
Nechápal jsem, proč v Aguazulu značí džungli tímhle způsobem.
Máma říkala, že stromy označili nedávno.
Hned poté, co tě vyléčili
a uzavřeli se před světem.
Má to co dělat s udržením rovnováhy.
Ale proč jsme se tu zastavili?
Víš proč, Ano.
Dobré odpoledne, Silvino.
Zdravím, paní Cleuzo.
Proč je slunce temné?
To si děláš srandu.
To je první otázka, na kterou se ptáme mladých v táboře.
Vy jste šílení.
Co to je?
Vypij to.
Ne, dokud nevím, co to je.
Je to pravda, doktore.
Proto ni jsi sem přišel, ne?
Tak pij.
- Ta paní je nemocná. - Musí počkat.
Pozor.
Vaše utrpení brzy skončí.
Vyvolený vás večer přijme, aby dokončil,
co začal.
- Dost. - Všechno.
Je to nějaký halucinogen?
Pij, doktore.
Proč je slunce noc?
Slunce je den a noc je noc, zatraceně.
To ví i dítě.
Bez světla je pořád tma.
Co mám říct?
Slunce je tma, protože dělí noc ode dne?
Vidíš, doktore?
To je ono.
Rovnováha.
Pij.
Hej, dámo.
Tudy. Držte se nás.
Přestaň, Damião.
Vyvolený obnovuje léčbu a potřebuje tě.
Odpočívej, Lúcio.
Brzy za tebou přijdu.
- Teď ne. - Musí mě vyslechnout.
- Ne, přestaň. - Damião...
Jste všichni stejní. Zasloužíte si to.
Dost!
Pusť mě!
- Nech mě! Ne! - Ticho.
- Pusť mě! - Běž.
To bych do tebe neřekla.
Vyvolený?
Mohu natočit tvé zázraky?
Novinářko...
chceš vidět mé zázraky?
Nejsou mé, jsou Otcovy.
Ale mohu si je natočit?
Myslím, že jsi přišla hledat svatého,
ale našla jsi jen sluhu.
To si nemyslím.
Se sluhou bych neztrácela čas.
Proti zlu celého světa
potřebujeme Boha.
Ahoj.
Není zla, které by nevyléčil. Je plný slitování.
Jak se jmenuješ?
Angelino.
Co děláš při rituálu?
Angelino?
Pomáhám Vyvolenému
najít Hada, který přebývá v každé chorobě.
Takže máš s Vyvoleným zvláštní vztah?
Svatý vztah.
Jak ses do Aguazulu dostala?
Jsi cizinka, že?
Co tě sem přivedlo?
Angelino? Dělej svou práci.
Ne každý se před kamerou cítí dobře.
A ty?
Damião, že?
Jak to víš?
Viděla jsem tě v novinách pár měsíců zpátky.
Byl jsi jedním z těch, co přišli pro vakcínu.
Že?
Jo.
Co je ta modrá tekutina?
To tě nemusí zajímat.
Nepřipadá ti to zvláštní,
že se doktor účastní něčeho takového?
Jsem hlavně člověk než doktor.
Dřív jsem pochyboval.
Pak jsem to zažil z první ruky.
Samotného tě uzdravili?
Jeho láska je nekonečná. Léčí nás.
Povíš mi o tom?
- Prosím? - Angelino.
Chci, aby přede mnou všichni poklekli.
Hned!
Přistupte.
Blíže.
Poklekněte před Vyvoleným.
Chci cítit vaše životy.
Vaše obavy.
Vaše touhy.
Vaši energii.
Maso.
Dejte jim maso.
Jezte.
Neptejte se.
Copak jste nepřišli pro Otcovo uzdravení?
Ukažte svou víru.
Relikvie,
Podvolujete se milosrdenství Vyvoleného
- se ctí a vírou? - Ano!
Ne, Angelino!
Silněji! Hlasitěji!
Ať tě můj spící Otec slyší.
Podvolujete se milosrdenství Vyvoleného
se ctí a vírou?
Ano!
Věříte ve Vyvoleného?
Ano!
- Věříte ve Vyvoleného? - Ano.
Ano? Věříte ve mě?
- Ano! - Věříte?
Pak buďte uzdraveni!
- Co máš za nemoc? - Selhávají mi játra.
- Cítíš to? - Ano.
To je božská síla.
Cítíš, jak tě boží moc uzdravuje mýma rukama?
Dost! To stačí, prosím!
- Ne, ne. - Dost.
Dost, prosím.
Prosím.
Už tomu rozumíš?
Víra také bolí.
Bůh bolí.
Angelino!
Nikdo.
Věděl jsi to, Santiago?
Nikdo.
Co nikdo, doktore?
Nikdo ve mě nevěří.
Vyvolený...
Zvláštní, jak mu všichni věří.
Ten chlap tě může předhodit krokodýlům,
ale stejně mu pořád budou věřit.
Ale já, Enzo,
i když udělám všechno správně, kdo ve mně bude věřit?
Nikdo.
Damião je nafoukaný chytrolín.
Nevěří mi.
Kretén.
A Lúcia...
Myslí si, že mě může soudit.
Ta ženská...
se sere do nemocnice, do ožralýho doktora,
do Vyvolenýho, vyjebe Mateuse,
sere se i do něj, hádá se s policií,
hádá se se mnou, bojuje se všema.
A proto si zaslouží umřít?
Co?
Cos to řekl?
Říkal jsi, že si doktorka zaslouží umřít.
Ne, tak hele.
Nevkládej mi slova do pusy.
Já vím, co děláš.
Tak hele.
Lúcia si zaslouží spoustu věcí,
ale umřít si nezaslouží.
Znova, doktore.
Kde je v tom rovnováha?
Jaká rovnováha? O čem to mluvíš?
Santiago.
Vyvolený tě potřebuje.
Dopij to do dna.
To jsi chtěl, Otče?
Nechte ji v klidu odpočinout.
Neříkej mi, co mám dělat, ty sráči!
Angelina okamžitě potřebuje doktora.
Nechápeš to.
Nemůže dostat léky, to je stejné, jako dát léky jemu.
Nechte toho!
Vezmeme ji do kostela.
Vincente, Juvenale, vyžeňte cizince.
Jestli chcete pomoct, vyhoďte i novinářku.
Blbeček.
Nech mě!
Co bude s Angelinou?
No? Mluv.
A co ta žena v nemocnici?
To je otrokyně? No?
Vincente, odveď ji.
- Nesahej na mě! - Tak běž sama!
Co chceš, Damião?
Vyvolený.
Nepochybuji o tom, co dokážeš.
Jen bys měl vědět, že Angelina může přežít.
Já to chápu.
Také ji miluji, Damião.
Ale když ke mně přišel první život,
také onemocněla
a já ji chtěl vyléčit.
Co tě zastavilo?
Medicína.
Doktor Lorenzo
zjistil, že své životy léčit nemohu. Nakazil bych se.
Lorenzo není žádný doktor.
Snad proto je jediným doktorem, kterému věřím.
Modli se za Angelinu a Lúciu.
Nemohu pro ně nic udělat.
Silvino.
Co se stalo?
- Uzdravil je? - Neptej se.
Odveď ty lidi a další sem nevoz.
Cože? Nechodí o berlích.
Nebyla nemocná. Je to novinářka.
- Nech mě. - Jdeme.
Včetně vás, dámo.
Jdeme.
Rychleji.
Dobrý Bože!
Co teď?
Odvedl jsi doktora do sklepa?
Ano.
A? Objevil svůj osud?
Vypil pravdu.
Brzy všechno jasně uvidí.
Pomoz mu.
Veď ho.
V pohodě, doktore?
Viděl jsem nerovnováhu.
Vážně?
Doktor způsobil nemoc pacientovi a ten zemřel.
A proč to narušilo rovnováhu?
Protože doktor nemocného pacienta nevyléčil.
A jak to doktor může napravit?
Doktor musí taky onemocnět.
Pozor na hlavu.
Stalo se vám něco?
Moc Vyvoleného pro něj byla příliš.
To by se vám líbilo, ne?
Říct světu, že Vyvolený lidem přitíží.
Nejde o to, jestli je uzdraví nebo jim přitíží.
Mně zajímá jen příběh a pravda, Silvino.
Klamete lidi, abyste našla pravdu?
Podívej na něj.
Vypadá zdravě?
Podívej se, Silvino.
Copak je tohle zázrak?
Vykládejte si to, jak chcete.
- A teď na loď. - A co ty ženy?
Víte, že tu vězní nějaké ženy?
Silvino, ty ženy pro něj umírají.
Tak dost. Do lodi.
Kam jdete? Co to děláte?
Přišla jsem najít pravdu.
Ne, musíte se vrátit! Santiago to rozkázal.
Přesně proto se vracím. Musím zjistit pravdu.
Nechte ji, Silvino. Jedeme.
Zůstaňte na lodi. Hned se vrátím.
Zklamala jsem tě.
Ne.
Věřila jsi nejvíc.
Byla jsi nejvěrnější.
Mám povinnost najít ti nový život.
Jako ta poslední našla mě.
Lúcia byla můj život.
Lúcia tvůj nový život nikdy nebyla.
Nemá správný vzhled ani krev.
Je to doktorka.
Její krev byla vždy pošpiněná léky.
Byla.
Otec ji sem přivedl z nějakého důvodu.
Jako posla.
Myslíš, že by ji Bůh nechal otrávit,
kdyby ji pro tebe chtěl?
Dej mi šanci.
Najdu ti novou ženu.
Umřeš při tom.
Vím, že to zvládnu.
Jen život může přivést nový život.
Ano?
Ano, jen život mi přinese nový život.
Panebože!
Byl jsem tak slepý.
Přes vlastní aroganci jsem neslyšel tvá slova, Otče.
Co to děláš?
Nic. Odpočívej.
Bereš Enzovy léky?
Ano.
Pro tebe nic udělat nemůžu,
ale můžou se hodit jindy.
Víš co? Vzdávám to.
Já tě prostě nepochopím.
Lúcio, můžu se na něco zeptat?
Proč ses ani nezeptala na Mateuse?
Zapomněl jsi, co mi udělal?
Nechal mě svýmu šílenýmu bráchovi.
Nemám se na co vyptávat.
Jeho rozhodnutí neospravedlním,
ale myslím, že dělal, co považoval za správné.
Ty fakt stojíš na jejich straně, co?
Možná.
Každopádně, on bude rád, že jsi zpátky.
Nebo ne.
Co tady děláš?
- Měl jsem ji hlídat. - Pošlete ho pryč.
Ne. Musí nastolit rovnováhu.
Pomoz mi. Špatně vidím.
- Dost! - Potřebuju její krev.
- Na co? - To je jedno. Pomoc.
- Pusť mě. - Doktorko.
Doktor si uvědomil, že musí sdílet tvůj osud.
Ne! Pusť mě!
- Ticho! - Dost!
Co teď?
Píchni mi to. To chceš, ne?
Já jí to píchl. Musím sdílet stejný osud.
Píchni mi to! To chcete!
Já ti to nepíchnu.
Nejsem ty.
Udělej to.
Udělej to ty.
Musím napravit zničenou rovnováhu.
Zničil jsem rovnováhu...
Polož to.
Rovnováha může počkat.
Co to děláš, bratře?
Poslouchám Otce, Santiago.
Jako nikdy předtím.
Lúcio...
Bůh o těchto událostech rozhodl už dávno,
ale já to neviděl.
Prosím tě.
Prosím, odpusť mi.
Odpusť mi, že jsem neviděl skutečný důvod tvého návratu.
Vyléčíš mě?
Ano.
Ano, vyléčím tě.
Přestože tvá krev už není vhodná pro mé tělo,
stále jsi můj posel.
A jako taková máš své povinnosti.
To je vůle mého Otce, Lúcio.
Najdeš mi náhradnici, která mé tělo udrží naživu.
Angelina je na to moc slabá.
Nemůžeš přece chtít...
Přivedeš mi nový život, Lúcio.
Najdeš čistou ženu...
a přivedeš mi ji...
aby mi dala krev.
Udělej to a vyléčím tě.